Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
Jeg burde ha stått på mitt og kjøpt koffeinfri til deg.
2 ÅR FØR
En gravid kvinne bør ikke innta mer enn 300 mg koffein daglig.
- Det leste jeg på nett. - Det leste du på nett.
Dermed vet jeg at det er sant.
Du er håpløs.
Og håpløst snill, og søt, og...
Hva?
Jeg fortjener deg ikke.
Du...
Jeg er den heldigste mannen jeg kjenner.
Susan?
Hei, Andi.
Jeg mente ikke å forstyrre. Det der var utrolig søtt.
Jeg er Luke, Susans mann.
- Jeg er Andi, en... - Andi er en gammel venn.
Hvor kjenner dere hverandre fra?
Leiren. Vi var veiledere sammen.
Du har aldri nevnt at du var veileder.
Hva annet holder hun skjult, mon tro?
Jeg skulle gjerne slått av en prat, men vi skal på brunsj.
Så klart. Ikke noe problem.
Jeg kan egentlig...
Jeg kan holde av plass til oss, hvis dere vil prate litt.
Gjerne. Takk.
- Hyggelig å møte deg, Andi. - Likeså.
Jøss, jeg...
Tenk at du er gravid! Gratulerer!
Jeg så deg, og ville bare si hei, Susan.
Neste gang du ser meg, kan du vennligst bare gå videre?
Jeg skulle ikke si noe om det som skjedde. Jeg er ingen idiot.
Jeg vet jo ikke hva du har tenkt å si.
Det du sier eller ikke sier til din mann, raker meg ikke.
- Tror du ikke han merket noe nå? - Hør her, Andi.
Jeg vil forsvare familien min... Med mitt liv.
Forstått?
JEG VET AT DERE DREPTE HENNE
Helvete... Faen i helvete!
Faen! Faen!
Ikke rør det!
Ingen vet om dette! Det har gått flere år!
Noen gjør det åpenbart!
Faen. Faen.
Opp med deg.
Hør på meg, Susan.
Se på meg, Susan!
Kom hit. Kom så.
Pust, pust, pust.
Pust.
Sånn, ja. Bra.
Vi klarer oss.
Vi finner ut av dette.
Kom igjen.
Vi kommer oss gjennom dette.
Gjør vi?
Vi burde ikke være i skogen med en psykopat.
Stopp, Renee.
Hørte du noe?
- Nei. Du? - Hør.
Jeg hører ingenting.
Gene!
Det er ingen her. Kom.
Kom.
Det går bra.
Det går bra med oss.
Antoine.
Hva i helvete er det der?
Herregud...
Nei, nei! Vær så snill!
Vær så snill!
Det er ham...
Nesten ferdig.
Ja, jeg tror det.
Du fikk blod på hendene.
Og dette -
- er livslinjen din.
Med mindre jeg skal bli 100 år, vil jeg ikke høre det.
Det handler ikke om hvor langt liv du får, men om livskvaliteten.
En dyp og lang livslinje betyr at du er full av livskraft, -
- og at folk blir tiltrukket av deg.
Eller så må jeg bytte fuktighetskrem.
Kan vi bli ferdige her?
Ja, jeg har et skilt her.
Burde det stå her, eller foran?
SPÅKONE
Samme for meg.
La oss sette det foran.
Og så har jeg en snøkule jeg tenkte å bruke som krystallkule.
- Flott. - Kult.
Jeg går og henter den.
Susan, det er så fint at vi gjør dette sammen.
Straks tilbake.
5 ÅR FØR
Hei.
Redd meg.
Fra hva da? Dette ser flott ut.
Ikke dette. Fra Talvinder.
Herregud, Susan...
Ja, jeg skjønner. Alle elsker Tal.
Hun er så innpåsliten og klengete. Det er kvalmt.
Kanskje hun overkompenserer fordi hun merker at du hater henne.
Hva kan jeg si? Jenta gir meg frysninger.
Og nå skal jeg spå folk hele natta, -
- og myse inn i krystallkula hun har lett etter den siste timen!
- Herregud, Susan. - Hva?
Kan du ikke være greiere mot henne? Du kan jo prøve.
Du vet at jeg er god til å lese andre.
Tarotkort eller krystallkuler trengs ikke. Magefølelsen sier: "Ikke stol på henne".
Ja, hva vet vel jeg?
Tal er jo så snill og vennlig og fantastisk.
Ok...
Da tar jeg vel feil, da.
Men det gjør jeg aldri.
Det vet du.
Hva tror du kultfolka gjør nå?
Prater om oss.
- Tror du de tror at vi gjorde det? - Hvorfor skulle vi drepe vennen vår?
- Ikke første gang. - Bidra, ikke vær kjip.
- Faen ta deg, Dawn. - Faen ta deg!
Slutt!
Faen ta deg.
Vi trenger en historie.
Vi må være samstemte -
- i fall de anklager oss for noe.
- Noe enkelt. - Greit, vi kommer dem i forkjøpet.
Hvordan?
Vel, vi er jo gjester her.
Vi skulle på gjenforening, og så skjedde dette?
Vennen vår ble myrdet, og vi er sjokkskadet.
Det er som med Talvinder igjen. Da havner de på defensiven.
Det stemmer med alt vi har sagt til nå.
Ja, men...
Vi bør ikke nevne Talvinder med mindre vi må. Det virker for påtatt.
Greit, da gjør vi ikke det.
Utover det høres det bra ut.
Vi går og ser om de fant Gene, så kommer vi oss vekk herfra.
Jeg ville bare se hvordan det gikk.
Det går vel så bra som det kan.
Driver du med krystaller?
Ja, det er litt hokus pokus.
Kult nok, det. Det finnes mer i himmel og på jord.
Enn vitenskapen vår kan drømme om.
Ja.
Hva er de der for noe?
Karneol.
Røkkvarts.
Sardonyks for beskyttelse.
Jeg sparer på dem fordi de skaper en støttesirkel.
Du er redd.
Og du?
Det er så mye skrekk rundt oss.
Jeg kjemper for å holde på fotfestet.
Hva er det der?
Svart turmalin.
Den vil omslutte deg med beskyttende energi, så du bevarer bakkekontakten.
Takk.
Judith?
Hva?
Ikke for å blande meg i dine saker, men burde vi være bekymret for deg?
Nei.
- Du gjør jo ingenting. - Nei. Nei.
Hei. Gruppemøte.
- Alt vel, Antoine? - Du ser oppskaket ut.
Nede om fem.
Som dere vet, -
- ble en av våre gjester, Andi, funnet død tidligere i dag.
Renee og jeg prøvde å finne Gene, for å tilkalle hjelp.
- Vi fant ut at også han var blitt drept. - Drept?
- Andi og Gene ble myrdet, begge to. - Hvordan vet du at de ble myrdet?
Dette er så sinnssykt.
Mine venner, vi må bevare fatningen for å finne ut av dette sammen.
- Sammen står vi sterkere. - Nei! Ingen "kumbaya" - runkering nå.
- Vi må finne ut hvem som står bak. - Begge sider mistet noen.
Her får du et faktum:
Det ble mannefall straks disse jævlene kom.
Pent. Skyld på offeret.
Vi skulle bare på gjenforening.
Vennen vår ble brutalt myrdet, og så anklager du oss?
Ingen anklager dere for noe.
Dere mistet deres venn,
- og vi mistet vår. - Ja.
Får vi to på en slede, kan vi frakte halvparten bort til Genes hus,
- og ringe etter hjelp derfra. - Hvilke heldiggriser må bli igjen?
Sikkerhet er hovedpri her.
Vi har tre snøscootere, så vi må ikke laste dem for tungt.
Du tror vel ikke det var en av oss?
Jeg er for faen ingen detektiv, Renee!
For faen!
Beklager. Det var ufint.
Visst faen.
Det er så mye å ta innover seg. Kan vi bare være stille?
Ja visst.
Sjekk den der.
Faen, den funker ikke.
Denne er også nede for telling.
La meg prøve.
Faen.
Tomt for bensin.
- Denne også. - Faen.
Tappet tom.
Susan, ingen meldte seg til å bli igjen, så vi må trekke om det.
Susan?
Beklager. Jeg var et helt annet sted.
Kan jeg hjelpe deg?
Har du en tidsmaskin?
Jeg vil gå tilbake til før noe av dette skjedde...
Før vi bestemte oss for å dra hit.
Og gjøre alt dette.
Det ønsker jeg meg.
Jeg vil tilbringe resten av livet sammen med gode mennesker.
Og ligge unna de dårlige.
De dårlige?
Ja.
De er overalt.
Ungene er her snart. Vi får legge siste hånd på verket.
Jeg har en idé.
Vi kan gjøre noe med håret vårt.
Noe hekseaktig.
Kom igjen, da. Liker du det ikke, kan vi ta det ut.
- Ok. - Virkelig? Ok.
- Sett deg på bakken. Kom igjen! - Ok.
Ok.
Du har så fint hår.
Takk.
Jeg elsker å stelle med hår. Som liten lekte jeg alltid med dukkenes hår.
Det er så avslappende.
Vi kan jo gi deg midtskill.
Kanskje noen fletter foran ansiktet.
Eller -
- så kan vi kjemme alt til en side.
Du har så myk hud.
Den føles herlig.
Jeg får lyst til å...
Lyst til hva da?
Det gir meg lyst til...
Å fortelle deg hvor patetisk du er.
Jeg gjennomskuer deg.
Selv om de andre ikke gjør det.
Alle kan vi gjøre både godt og ondt.
Hvis du ikke vil omgås med mordere mer, -
- ville jeg sagt at du nok ikke burde omgås med mordere.
Men du sa du ville vekk fra dårlige mennesker.
Og det er umulig fordi du, i likhet med meg og alle andre, -
- har begge deler i deg.
Vi må bli her i natt.
Er dere sikre på at dere sjekket alle snøscooterne?
Hva tror du, Noah?
Vi begir oss til Genes hus til fots i morgen.
Nå får vi oss litt søvn.
Hvordan kan du tenke på søvn når noen er etter oss?
Vi holder vakt etter tur.
- Vi har ingenting å beskytte oss med. - Jo da.
- Dawn! - Hva faen?
Hva? Jeg tok den med sånn i tilfelle.
I tilfelle hva?
Tja, at en sinnssyk morder jakter på oss, at Talvinders gjenferd vil ha hevn, -
- rabiate coyoter...
Aner du hva som vil skje oss hvis de finner ut at du har et skytevåpen?
- Hvis noen kommer inn, skyter vi dem. - I søvne?
I søvne, ja, Susan.
Ingen kommer inn, for vi barrikaderer døra.
- Hva er det der? - Hva da?
Det er ingen mann med machete eller noe.
Slapp av, det er bare en eske.
Forsiktig.
"Hold dere varme."
Så omtenksomt.
- Med mindre det er en... - Hva er det, Noah?
Jeg sjekker.
Bare klær.
Dæven døtte!
Det er Genes klær.
- Det er det han hadde på seg. - Herregud.
Faen.
Nei, nei... Jeg vil ikke.
Hva driver du med?
Jeg drar til Genes hus, setter meg i bilen, og får oss vekk fra dette helvetet.
- Det er bekmørkt, og tre mil dit. - Du vil dø.
Heller fryse i hjel enn å drepes mens jeg sover.
Der ute har jeg en sjanse. Jeg har gått tre mil før.
Utrolig at jeg sier det, men jeg er enig. Heller ta sjansen der ute.
Det henger ikke på greip! Ven til i morgen!
Nei, nei, nei. Ikke faen. Jeg drar, med eller uten dere.
Vi drar.
Tror du bobilen er i kjørbar stand?
Susan, gå vekk med en gang.
Gå vekk.
Hva skjedde?
Later du som? Virkelig?
Dawn, få henne vekk fra meg.
Jeg gjorde ikke dette.
- Talvinder gjør nøyaktig det... - Jaha?
Skylde på offeret? Ber du meg om det nå?
Du er ikke til å tro. Stikk!
Pell deg til helvete vekk herfra, Susan.
Det går bra.
Vi har gått sju kilometer på tre kvarter.
I dette tempoet er vi der om tre timer.
- Hva er dette? - Hva da?
Å faen. Telefonlinjen er skåret over.
Noen gjør dette med vilje.
Noen jakter på oss og avskjærer oss fra omverdenen.
Han kan være her ute, så klapp igjen!
- Hva er det der? - Ikke et jævla ekorn, iallfall.
Løp!
La den ligge!
Vil de klare seg?
Slutt å tenke på dem.
Fant de henne aldri?
Politiet lette overalt, uten hell. De fant henne aldri.
- Ikke et spor? - Null og niks.
Hun er grunnen til at jeg måtte gi opp leiren.
Etter forsvinningen ville ingen sende barna hit mer.
Det er så forskrudd...
Jeg trenger en kopp te.
Hvor lenge er det siden?
Broren min stengte leiren for tre år siden.
Jenta forsvant noen år før det igjen.
Noah sa de skulle ha gjenforening.
Fem år siden... Riktig alder.
Kjente de henne?
Det må være en kobling.
- Går det bra med deg? - Jeg får ikke puste. Vent.
Jeg tror vi har ristet av oss det som forfulgte oss.
Jeg orker ikke mer. Jeg er utmattet, og alle kroppsdeler er blåfrosne.
Greit.
Hva sa...
Hva sa det ene gjenferdet til det andre?
- Drit i det. - Hei!
Jeg bytter tema.
Hva sa det ene gjenferdet til det andre?
Aner ikke.
"Tror du på folk?"
Hysterisk morsomt.
Bli ved din lest, du.
Nå må du fortelle en vits. Vi må gå videre.
Kom igjen.
En fot foran den andre.
En fot...
Foran...
Hva?
Ærlig talt!
Kødder du med meg?
Vi har gått i sirkel!
Dette greier vi ikke.
Går vi videre, dør vi der ute.
- Vi må tilbake. - Nei!
- Kom igjen, da, Susan!
- Jeg kan ikke dra tilbake dit! - Du må.
Vi har ikke noe valg.
Vi overlever ikke.
- Hva faen tenkte du på? - Ikke nå, Antoine.
Telefonlinjene.
De ble ikke revet med av vinden. De ble kappet.
Noah, du er nedkjølt og har forfrysninger over hele deg.
Jeg er sykepleier. Ta av deg sokkene.
Det var stygt. Du mister en av dem.
Så pedagogisk. Du burde vært lege.
Vift med tærne.
Vi vet ikke hvor ille det er før du blir varm.
Mister jeg tærne, tror du? Jeg har blitt ganske glad i dem.
- Ingen mister noen kroppsdeler. - Si det til din venn Gene.
Vi har varmeovner baki her.
Jeg henter dem. Vi skal redde tottelottene.
Det er propanovner. Vil du kvele oss?
- De har en elektrisk ovn i hytta. - Gå og hent den, da!
Mark, bli med henne. Fortell Dawn og Peter hva som skjedde.
Var det noe mer, sir?
Herregud, skal du tenke på det nå?
Antoine.
Beklager. Du har rett. Jeg er...
Jeg skulle ikke kommandert deg.
Jeg er så inderlig lei for det.
Hva kan jeg gjøre for å hjelpe Noah i mellomtiden?
Hent en klut, dypp den i varmt vann, og varm ansiktet, hendene og føttene hans.
Peter.
- Løp! De har pistol! - Kom igjen!
Hva faen, Dawn? Det er Keira og Mark!
Hva faen feiler det deg?
De har pistol!
De har pistol! De skjøt på oss!
- Er du like hel? - Jeg tror det.
Hvorfor tok dere med pistol hit?
- Svar meg! - Vi gjorde ikke det.
Dawn tok med pistolen.
Vi ante ikke at hun var bevæpnet før nå nylig.
Det var ikke meg... Ikke se på meg!
- Vi ser på dere begge. - Hvorfor tok vennen deres med seg pistol?
- Vi aner ikke! - Dere lyver.
- Vi har ikke gjort noe! - Spar meg. Jeg er ikke dum.
- Renee, bare hør på meg. - Jeg har hørt nok!
Og vist nok tillit.
Dawn tar helt og holdent Talvinders parti.
- Den jenta er psykopat. - Susan?
Hvorfor skal jeg tro deg, og ikke dem?
Fordi vi er venner, Andi.
Fordi vi har jobbet sammen tre somrer på rad, -
- og har jeg noen gang gjort noe som svekket din tillit?
Nei.
Jeg skulle ønske jeg kunne skåne deg.
Men du fortjener å vite sannheten.
- Kom igjen. Gi meg pistolen. - Hva?
Vi går til hovedbygget for å forklare!
Ikke faen!
Jeg vil forsvare meg.
Du begynner å skremme meg.
Dawn, gi meg pistolen.
Nå!
Ta den.
Ting må ikke gå mer over styr nå.
Jeg tror det er for sent alt.
Hvis jeg ville dere noe vondt, ville jeg gitt dere denne?
Hvorfor har du en pistol?
Dawn var kanskje redd for å være alene i villmarken.
Ville dyr. Hva vet jeg.
For fem år siden forsvant en kvinne fra leiren, og dere fem var her.
Det er ikke sant! Vi hadde ingenting...
Nå er dere tilbake, folk dør, og dere har en pistol. Beklager at jeg ikke tror dere.
- For mange tilfeldigheter. - For mange løgner.
Noah, Susan, bort dit nå!
Gå til hytta, og kom ikke tilbake.
Vi sender mat, men det er alt. Ingen adgang hit.
- Antoine, Renee... - Sånn blir det!
Kommer dere tilbake, bruker jeg pistolen!
Hei.
Tilbake?
Ja...
Takket være deg, har vi husarrest.
Husarrest?
Hvor er pistolen?
Ikke spør.
- Hvor er pistolen? - Ikke spør.
Jeg spør.
- De tok den. - Om Peter ga den fra seg som ei lita tøs?
- Ja, de tok den. - Unnskyld, er du en kronidiot?
Slutt!
Ikke bli sint nå. Du har skylda i denne røra.
- Jeg har skylda? - Ja.
Dere trenger virkelig ikke krangle om dette nå!
- Kan vi ikke bare være et team? - Dette er ikke et team.
Jeg orker knapt synet av dere tre, -
- og desto mindre vil jeg sove sammen med en gjeng mordere!
Dere har blod på hendene, alle sammen. Dere burde vært i fengsel.
- Men ikke du? - Nei, ikke jeg!
Jeg rørte aldri Talvinder! Jeg er den eneste som aldri la hånd på henne.
- Ikke gjør dette nå. - Har det rabla for deg?
- Dawn! - Nei! Hun trenger å høre dette.
Høre hva da?
Ingenting av dette ville skjedd, var det ikke for deg -
- og den sjuke planen du pønsket ut for å gi Talvinder en lærepenge.
Du satte dette i gang. Ta ansvar.
Du tente på den jævla fyrstikken, og stakk straks alt sto i lys lue!
Og nå står du der og sier du er bedre enn oss?
Håper du er nestemann.
Skal vi gå etter henne?
Drit i henne. Jeg legger meg.
Vent, Andi!
Jeg stolte på henne og forsvarte henne.
Og så går hun og knuller...
Jeg vet det.
Jeg vil bare skrike til henne helt til hun skjønner det!
Skriking vil ikke endre på noe.
Hun vil le deg opp i trynet.
Skal jeg ikke bry meg, da?
Nei...
Det jeg sier, er at...
Skal du gjøre inntrykk, må du tenke som henne.
Vi pønsker ut en plan, iverksetter og gjennomfører.
Jeg er lei for at du måtte se det.
Du må være tålmodig, ok?
Jeg kan love deg -
- at hun skal få svi for det hun har gjort, -
- slik at hun aldri gjør noe sånt igjen.
Vær så snill, ikke gjør det.
Ikke gjør det! Vær så snill!
Planen har endret seg, for faen!
- Hva gjør vi nå, da? - Jeg vet da faen.
- Peter... - Susan! Jeg er så lei for det!
Jeg kan ikke... Jeg kan ikke gjøre det!
- Jeg kan ikke gjøre det! Nei! - Susan...
- Nei! - Susan!
Nei!
Nei! Nei!
Judith! Judith, det går bra.
Det går bra. Det er meg.
Å, Wren!
Jeg skulle bare passe på deg, men du sovnet.
Hvordan kom du deg inn hit? Hvorfor hørte jeg deg ikke?
Ikke så overraskende.
Det har vært litt av en dag.
La meg...
Hjelpe deg med å slappe av.
Merker du pusten min?
Er dette greit?
Pust sammen med meg, Judith.
Hele veien ned.
Ja...
Helt ned i bekkenet.
Fyll hele kroppen.
Ja...
Ja.
Er det bedre?
Bra.
Få deg litt søvn, nå.
Jeg er rett nedi gangen hvis du trenger meg.
- Sikker på at du ikke vil bære denne? - Jeg kan bære mer enn ved.
Må vi avfyre den, treffer jeg sikkert deg i hodet.
Hvordan klarer du det?
Du virker så -
- fattet.
Jeg later som om den natten aldri fant sted.
Jeg tenker ikke på den -
- noensinne.
Men den fant jo sted, -
- og alle må vi leve med følgene.
Vel...
Noen av oss har mer å angre på enn andre.
Neste gang jeg ser deg, går jeg bare videre.
Susan?
Lykke til med å late som det aldri skjedde.
Tekst: Nicolai Herzog